Film Europe uvádí
Poslouchej a pamatuj.
Dnes jsem potřetí viděl sobího samce.
Poprvé jsem ho spatřil ve tvém věku.
Podruhé, když jsem byl na vrcholu sil.
A dnes jsem ho viděl potřetí. Teď poslouchej a pamatuj.
STOPAŘ
Laponský lid si tento příběh předává po generace
už bezmála 1000 let.
Dilko!
Dilko, tady!
- Nemůžu najít Dilka. - Ten pes se neztratí.
Pomůžeš mi ho najít?
Brzy se vrátí tvůj bratr. Pak ti pomůže hledat.
Dilko!
Mami!
- Nemůžu najít Dilka. - Tak na něj zavolej.
To už jsem zkoušela, ale nepřiběhl.
Kdy se vrátí Aigin?
Před setměním.
Proč musel jet dnes lovit?
Brzy bude zpět.
Půjdu Dilka hledat.
Sama nikam nechoď. Zůstaň poblíž.
Dilko!
Mami...
Co to k ďasu...!
Siergi, ty blázne!
Kde je úlovek?
Kromě pár kostí jsem nic nenašel.
Vlci našli pasti dřív než my.
Co budeme dělat?
Uvař polévku z tohoto. Aspoň děti nebudou hlady.
O těchto věcech se nežertuje.
Počkejte.
Dorakas brzy dorazí se zprávami.
Přiveď Siida-lista.
Dnes sis vyrazil z kopce pěšky?
V takovémto počasí se rád příjemně projdu,
než abych jezdil ze svahu jako ztřeštěnec!
- Vlci sežrali úlovky v pastech. - Ve všech?
Sierge vystopoval Darffota!
Určitě?
Co je to Darffot?
Darffot je...
Jeho pravé jméno by nyní nemělo být vysloveno.
Proč ne?
Vystopovali jsme ho.
Musíme za Rastem. Pojďme!
Vystopovali Darffota!
Víš, že lhát se nemá.
- Je to pravda? - Ano!
Jak je daleko?
Z vládneme to sami, Orbesi. Půjdeš s námi příště.
- Raste. - Tomuto lovu velí Sierge.
Možná půjdeš, až tvůj malý oštěp dosáhne správné délky.
Tvé tělo, velký Darffote,
slibujeme sníst s pokorou
a úctou.
Tvé mocné srdce patří nyní mně.
Kde je ten, co zabil toho medv...?
Na to se neptej. Rasteho neuvidíme dobré tři dny.
Jak to?
Protože ten, kdo zabije Darffota,
získá sílu, která je pro ostatní nebezpečná.
Svým pohledem by ti propálil oči.
Proto se na něj musíš dívat přes tohle.
Tento prstenec je velikou vzácností.
Ničí totiž smrtící moc ďábla
a umožňuje osvobodit sílu života.
Nepřátelé... Čudové... Vyvraždili...
Co to říkáš?
Čudové! Mluví o Čudech!
Sahve, přiveď Rasteho!
Odstraním ten šíp. Nikoho sem nepouštěj.
Kde jsou?
Jsou poblíž?
Musíme pryč!
Musíme vědět, co stalo!
Zapřáhněte soby!
Připravte sáně!
Děti pojedou hned v prvních.
Pojedeme společně. Uhaste ohně!
Sahve.
Omyj mu obličej. Brzy se probere.
Paži má ošetřenou.
Pověz mu, ať ji používá, aby zesílila a uzdravila se.
Už se nemusíš bát.
Kdo mi odstranil ten šíp?
Ne jen tak někdo. Náš noaidi, duchovní vůdce Raste.
Raste.
Proč nás napadli?
- Nejspíš je to tak dané. - Asi ano.
Můžeš mi říct, co se stalo?
Oni...
Zabili mi rodiče.
I moji malou sestru.
Čudové?
Kde jsou teď?
Kde jsi je viděl naposledy?
U jezera.
Jestli říká pravdu, nejsou daleko.
- Kolik jich je? - Deset.
Spíš 15. Možná víc.
To je dost.
Měl jsem lyže. Oni ne.
Budou tě sledovat.
Setřásl jsem je. Vím to.
Víš to? Jsou tu ženy a děti. Pokud tě vystopují až sem...
Byl vážně zraněný. Neměl jinou možnost.
Necháme ho odpočívat.
Zametl jsem stopy.
A za to ti máme poděkovat?
Tu máš.
- Odjíždíme k pobřeží. - Proč?
Budeme tam v bezpečí.
Co bys dělal ty?
Našel je.
Dřív než oni najdou nás.
My ale nejsme bojovníci.
Pokud nás najdou, víš, co se stane.
Nikoho neušetří. Ani děti.
Jsou horší než vlci!
- Je tu jeho krev! - Jdeme!
Kam to jedeš?
- K pobřeží. Rychle! - Nikdo neodjede, dokud neřeknu!
Nebudu čekat, až přijdou Čudové!
Na pobřeží pojedeme všichni společně!
- Nemáte pro mě nějaký luk? - K čemu ho chceš?
Mám si procvičovat ruku.
Měl bys odpočívat.
Jsem odpočatý.
Tenhle luk je trochu slabý.
- Zůstanu tady. - Pojedeš s námi.
Pospěšte si, než se setmí.
- Proč se jim nepostavíme? - Prvořadá je bezpečnost lidí.
Já zůstanu.
Pokud to chceme zvládnout, musíme držet při sobě.
Nemáme čas! Musíme vyrazit.
- Ještě odjet nemůžeme. - Na co čekáš?
Ten hoch odmítá jet s námi.
Zbláznil se?
Chytíme ho. Pojďme!
Nechte mě!
Pusťte ho!
Svažte ho!
Nemůžeme před tím utéct.
- Vydej ho. Musíme k pobřeží. - Bude tam bezpečněji?
Je tam mnoho našich lidí.
To máme svázat i tebe?
Zkus to!
Na hlouposti nemáme čas. Uhni!
- Bude v pořádku. - Položte ho na sáně.
Bylo to nutné?
- Měl jsem dopustit, aby zdržoval? - Srazit jsi ho nemusel.
Tohle není žádná hra.
To máš pravdu. Proto říkám, abychom je šli najít!
Copak jste se všichni zbláznili?
K čemu myslíš, že je tohle? K lovu zajíců?
Jsou to zbraně k zabíjení lidí! Čudové jsou na to zvyklí. Ale my?
Sierge má pravdu. Musíme odjet, dokud je ještě čas.
- Ty taky utíkáš? - Sami dva proti Čudům?
Jděte napřed. Doženu vás.
Já taky zůstanu.
Vím, že to pro tebe není lehké, ale musíš jít s námi.
- Nemůžu. - Najdou tě.
Tebe ale najít nemusejí.
V noci bude chladno.
Za tmy mě aspoň neobjeví.
Znovu se setkáme. Cítím to.
Jak se jmenuješ?
Aigin.
Já jsem Sahve.
Bratře...
Na, chlupáči. Tady máš ještě jednu.
Spal jsi?
Nemůžu usnout.
Bojíš se tmy?
Za rozbřesku musíš vyrazit na pobřeží a přidat se k ostatním.
Co bych tam dělal?
Tvoji mysl zatemňují myšlenky na pomstu.
Nezapomínej, že jsme pouze součástí celku.
Součástí věčného bratrství.
Čudové na to zapomněli. Ale ty nezapomínej!
Já k žádnému bratrství nepatřím.
Jsem sám.
Možná ti to tak připadá.
Ale s tímto věčným bratrstvím jsi spojen i ty.
Nezpřetrhatelným poutem.
Já žádné pouto nevidím.
Vidíš tohle?
Na stěně stanu?
Ne, je to mezi stěnou stanu a tebou.
Nic tam nevidím.
Vůbec nic?
Ne.
Stále nic nevidíš?
Ale cítíš, že tam něco je.
Vzduch také nevidíš, ale jsi s ním nerozlučně spojen.
Těmito neviditelnými vazbami je propojeno vše.
Ne, synu. Od celku se odtrhnout nemůžeš.
Můžeš ale zapomenout, že jsi s ním spjat,
a tak se stát Čudem.
Člověkem, který ztratil směr na cestě k sebezkáze.
Teď poslouchej a pamatuj.
Dnes jsem potřetí viděl sobího samce.
Poprvé jsem ho spatřil ve tvém věku.
Podruhé, když jsem byl na vrcholu sil.
A dnes jsem ho viděl potřetí. Proto poslouchej.
A pamatuj.
Co tím myslíš?
Raste!
Vstal jsi brzy.
Nečekal jsem vás.
Sám nezůstaneš.
Najdeme tu vlčí smečku.
Půjdeme zpět po tvých stopách.
Pojďme!
Počkej. Vezmi si tenhle.
Je lepší.
Dobře.
- Šel jsi tudy, viď? - Ano.
Ale tvé stopy jsou tady.
Ano, ale tudy jsem nešel.
Čí jsou pak ty stopy?
Počkejte tady.
Nelíbí se mi to.
Vlků už jsem lovil dost, ale tohle...
Lov zvěře je jeho oslavou. Tu tohle zlo nezasluhuje.
Blíží se!
Pozor!
Tamhle!
Orbesi!
Poslouchej. Prosmýkni se na okraj lesa.
Zamiř k pobřeží a řekni ostatním,
že Čudové jsou jim v patách!
To ty jsi vytvořil ty stopy, které je měly zmást.
Počkej!
Vezmi si tohle. Až je rozptýlím, uteč.
- Ale... - Bez odmluv. Pospěš si!
Kde jsou ostatní?
Zavedeš nás k nim.
Pomoz nám, nebo skončíš stejně.
Přestaňte!
Nechte Rasteho žít a já vás zavedu do vesnice.
Až dostaneme ostatní, můžeš přijít svého přítele zachránit.
To je mi návštěva!
- Chtěli jsme vás překvapit. - Nečekali jsme vás.
Kde jsou muži?
Včera odešli na lov. Vrátí se za pár dní.
Co se stalo?
Jedna skupina šla tamhle a druhá tímto směrem.
Vy dva se dejte tam.
Vy jděte na tuto stranu.
Kdy sem Čudové dorazí?
Nejméně za dva dny.
Bože.
Pokud půjdou pěšky po našich stopách, zabere jim to nejméně dva dny.
Ale co když půjdou zkratkou přes hory?
Tu stezku nikdy nenajdou.
Neměli by šanci sejít dolů.
Měla by ses jít umýt.
Nebo naložit do horké vody.
Jen horká voda nestačí. Chtělo by to saunu.
Skvělý nápad!
Rozdělám oheň.
Odtamtud by byl lepší výhled.
Ale neskryli bychom se tam.
Na co čekáš?
Neměli jsme tam nechávat toho kluka.
- Proč? - Nosí smůlu.
Pojď.
- Ne. Zůstanu. - Uvidíš nanejvýš duchy.
Duchy?
Těch se obávat nemusíme.
Už byste měli jít spát.
Viděla jsem něco zvláštního.
Záblesk světla nahoře v horách. Rozzářilo se a zhaslo.
Jsi si jistá?
Ano.
Možná to bylo znamení shůry.
Čekáš na někoho milovaného?
Proč?
Duchové ti dali znamení, aby ses zkrášlila,
než tvoje pravá láska dorazí.
Zadrž!
Beze mě se dolů nedostanete.
Jak to?
Existuje jen jedna cesta a já vím, kudy vede.
K čemu to máš?
Klouže to tam.
Musíme se přivázat k sobě.
Já musím být v nebi!
Tak ses rozpálil, že na tobě taje sníh!
Přicházejí přes hory. Vede je ten kluk!
Věděl jsem, že mu nemůžeme důvěřovat!
To není pravda!
Ženy a děti musejí pryč! Připravte sáně!
Přichystejte si zbraně!
Ve třech je nezastavíme!
Ale můžeme je alespoň zpomalit!
A já vím, koho zabiju jako prvního.
Lstí je dovedl do záhuby.
A položil vlastní život.
Kvůli nám.
Měli bychom na toho hocha navždy vzpomínat.
Vzdal se vlastního života,
abychom my mohli žít.
Čudové nám už nikdy neublíží.
Už nemáme nikoho, kdo by nám ukázal cestu.
My vždy budeme mít stopaře.